A honfoglalás története

A 19. század óta kedvenc témája művészeknek és zeneszerzőknek a két mitikus hős, Hunor és Magor legendája, akik a Csodaszarvast üldözve Szkítiába jutottak. E legendának csak néhány részlete maradt az utókorra, de a történelmi tények is azt mutatják, hogy a magyarok ténylegesen keletről érkeztek Európába. A magyar nyelv az Urál-hegység mentén öt-hatezer éve kialakult finnugor nyelvcsalád tagja, amelynek különböző nyelveit ma több mint húszmillió ember beszéli Európa és Ázsia különböző részein. A magyar nyelv kb. ie. 1000 körül különült el a nyelvcsaládtól az Urál délkeleti lejtőin. Jó ezer év múlva kezdődött a magyarok évszázadokig tartó vándorlása a sztyeppén délnyugati irányban, míg elérték a Kárpátok hegyei övezte területet, ahol manapság a magyarok élnek. A vándorlás során a magyar törzsek jelentős ideig együtt éltek a bolgár-törökökkel, ezért a bizánci történetírók gyakorta türköknek nevezik őket.
** Vndorlás útvonala**
Árpád fejedelem vezérletével a hét magyar törzs a 9. század végén foglalta el a Kárpát-medencét akkori lakóitól, a morváktól. A termékeny terület évezredek óta lakott volt, a legrégibb előemberi csontmaradványok a nyugat-magyarországi Vértesszőlősön mintegy félmillió évesek. Számos nép élt itt már a kelták előtt, akiket a rómaiak követtek. Néhány évtizeddel Krisztus születése előtt a Római Birodalom elfoglalta a Kárpát-medence nyugati területeit a Duna vonaláig. Ez a terület, amelyet a rómaiak Pannóniának neveztek, 450 évre fontos provinciája lett a birodalomnak.
**Jurta** **Nyilazó lovas**
**Magyar korona**
Ezt követte a népvándorlás kora, amikor népek sora jelent meg és tűnt el erről a területről. A legnagyobb közülük az avarok törzse, amely a 7. században jelent meg, és néhány történész szerint az ekkor érkezők egy része már magyar volt. Ami azonban egészen bizonyos: a magyarok Kr. u. 895-ben érkeztek meg a Kárpát-medencébe. A félnomád nép, melyet ellenfelei félelmetes harcosokként festettek le, még évtizedekig nem adta fel korábbi életformáját. A Nyugat-Európába vezetett kalandozó hadjáratok mindenkit félelemben tartottak villámgyors rohamaikkal és lóhátról kilőtt nyilaikkal.
A 10. század második felében azonban a pogány magyarok csatlakoztak Európa nyugati feléhez, mikor felvették a kereszténységet. Magyarország földrajzi fekvése miatt azonban több mint egy évszázadig tartott, míg az új hit gyökeret eresztett. A bizánci császár ugyanis éppen akkor ajánlott koronát a magyar királynak, mint amikor a római pápa. Ez utóbbi választása juttatta a magyarokat Szent Koronájukhoz és jelölte ki helyüket a nyugati civilizációban egy évezreddel ezelőtt. E korona volt a királyi felségjele minden magyar királynak egészen 1918-ig, a monarchia összeomlásáig.
Források




Források
A szöveg történelmi képek forrása:
elib.kkf.hu/hungary/magyar/history/HUN.htm

vándorlás térképének forrása:
mek.oszk.hu/02800/02899/html/image1037.gif

térkép:
maps.google.com