A gumi történetéből
A maláji kaucsukfa nedvéből kapott nyersgumit már az 1600-as évek közepén behozták a spanyol hódítók Európába, de a ragacsos anyaggal hosszú ideig nem tudtak mit kezdeni. A kaucsuk készítéséről annyit megtudtak Európában, hogy az indiánok a kaucsukfák (Hevea brasiliensis{http://sdt.sulinet.hu/Player/default.aspx?g=e9331ab4-55b2-4330-bb77-2f2fa313f3ca&v=1&b=9&cid=645e810f-089a-4891-8a95-99eac6860512}) kérgét bevágták, s a kifolyó tejszerű, sűrű nedvet edényekbe gyűjtötték (latex). Ebbe farudat mártottak, majd a rátapadt nedvet tűz és füst hatásának tették ki, és így jutottak a rugalmas anyaghoz (kaucsuk). A fa nedve nem tárolható, tehát nem is szállítható, mert a kaucsuk magától is kicsapódik.
Áttörést csak az jelentett, amikor Charles Goodyear 1841-ben felfedezte a vulkanizálást. Goodyear Philadelphiában volt nagykereskedő, de érdeklődésből 1839-ben elkezdett kísérletezni: különféle anyagokat kevert a kaucsukhoz, majd melegítette a keveréket. Egyszer ként és ólomfehér  festéket (bázisos ólom-karbonátot) adagolt a kaucsukhoz, és véletlenül túlhevítette a keveréket. Meglepetésére, hőre már kevésbé érzékeny és igen rugalmas anyagot kapott. Ezért a kénnel kísérletezett tovább, és kidolgozta a vulkanizálás{http://sdt.sulinet.hu/Player/default.aspx?g=01f77b2c-8bc6-4fe2-8d25-92eb76bcc7aa&v=1&b=8} menetét. A vulkanizálás során a poliizoprén láncokban lévő kettős kötések egy része felszakad, és kénhidak épülnek be a láncok közé, vagyis térhálós szerkezetű, rugalmas gumi alakul ki.
1840-ben Goodyear a kénmennyiség növelésével előállította a keménygumit, más néven ebonitot.
1846-ban már Pesten is működött Kölle Károly és Jung Első Magyar Ruganymézga Gyára.
A Magyar Ruggyantaárugyár Rt. osztrák tőke kezdeményezésére alakult meg 1890 december 31-én.
Neoprént 1932-től kezdenek gyártani.
A gumiipar kifejlődésével párhuzamosan megindult a hajsza a trópusi erdők kaucsukfáinak a kiaknázására. Különösen a 20. század elején az autóipar felfutásával rohamosan nőtt a gumi iránti mennyiségi igény. Ezért megindult a kutatás a műkaucsuk{http://sdt.sulinet.hu/Player/default.aspx?g=d1828013-9145-45bb-baa2-d1fea7d6b6f4&v=1&b=11} előállítására is, és többféle megoldás is született. Több kutató dolgozott ki különböző eljárásokat, a legismertebbek: I. V. Kondakov, F. Hoffmann, Sz. V. Lebegyev és W. H. Carothers.
